Tidigare på "Jericho":
Explosionen verkar ha kommit västerifrån, kanske Denver.
Om det var en attack och det är kaos-
- vill ni nog inte att fel folk vet att Jericho finns kvar.
Sanningen är att det var en till explosion i Atlanta.
Det är många obekanta ansikten här sedan attackerna.
Robert Hawkins har varit hjälpsam.
Han dyker upp 2 dagar innan världen går under-
- och köper Thompsons gamla hus.
Jag menar bara att vi bör veta vem vi delar vårt rävhål med.
Är det olämpligt att jag frågar om honom jämt?
- Gillar du Jake? - Nej. Kanske. Ja, lite grann.
Den store Johnston Green sänkt av influensa.
Jag kom för att prata, men när jag kom hit...
Skynda er. Han gick in i chock.
- Tre, fyra. Han andas inte. - Det måste ha varit mer än han klarar.
- Hur behandlar vi det? - Om vi hade medicin kvar i apoteket.
- Vad för slags medicin? - Ciprofloxacin.
- Det tog slut för flera veckor sedan. - Det finns nog i Rogue River.
- Det är 14 mil dit. - Då får jag snabba på.
- Jag följer med. - Nej, Eric.
Om Gray har rätt om hur farligt...
Åk. Åk nu.
EN MÅNAD EFTER BOMBERNA
- Jake. - Jag ser det.
Sakta ned.
Jag stannar inte förrän vi kommer till Rogue River.
- Vi kan inte lämna henne på vägen. - Ser du de andra bromsspåren?
Någon tvingade henne av vägen, rånade och dödade henne.
De kanske väntar på att göra det igen.
Jag gillar det inte heller, men om vi inte klarar oss, dör pappa.
Det är den världen vi lever i nu.
Ja, den är klar. Försiktigt, den är het.
- Jag fattar inte att det funkade. - Ja, er pappa är smart.
- Ska jag hämta honom? - Nej, han jobbar.
Dessutom måste den svalna.
- Hej. - Mrs Hawkins. Får vi komma in?
Gray Anderson och Jimmy är här för att träffa dig.
- Sa de vad det gällde? - Nej.
Men det är nog inte en artighetsvisit.
Okej.
Jag har hittat en väg till sjukhuset i Rogue River.
- Ta Cedar Run Road... - Det går inte.
- Du vet inte vad jag skulle säga. - Vi måste ta småvägar.
Pappa lever på lånad tid. Vi behöver medicinen...
Jag körde här under tonåren. Vi tar igen tiden.
- Du tror alltid att du vet bäst. - Är den här laddad?
Ja, det är den.
Vad måste vi göra, Jake?
Jag vet inte, men när det är dags...
Så är jag redo.
Du har inte sagt nåt på länge. Var uppmärksam.
Vad hände med dig, Jake?
- Vad menar du? - De sista fem åren.
Var höll du hus?
I fängelse, antar jag.
- Varför kan du inte berätta? - Vad spelar det för roll?
För under den tiden såg jag mamma och pappa lida.
Varje gång det ringde trodde de att det var du.
Jag gillade inte att ringa hem för vi låter likadana på telefon.
Jag kunde inte höra dem inse att det var jag.
Förlåt, okej? Förlåt för vad jag gjorde mot vår familj.
Men använd inte mig som en ursäkt för att du inte gick vidare med ditt liv.
Vad ska det betyda?
Du var inte den förste som lämnade sin fru, Eric.
Jag säger inte att du ska lämna henne...
- Du vet inte vad du snackar om. - Jag snackar om det du inte törs säga.
Livet är för kort.
Oroa dig inte över mig. Kör istället.
- Tack för att du pratar med oss, Rob. - Inga problem, Gray.
Vad gäller det?
När jag var i Topeka sa folk-
- att det här kunde vara det första steget av en invasion.
Men det skulle vara svårt att få in alla bomber i landet.
- Utan hjälp inifrån. - Exakt.
Du och din familj flyttade till Jericho precis innan attacken.
Du köpte huset kontant...
...på en polislön.
Griper ni mig för att jag inte har ett huslån på 30 år?
Självklart inte.
Jag och min familj skulle precis äta middag...
Du kanske kan lyssna i ett par minuter till.
Efter allt som har hänt är alla nyfikna på alla som är nya i Jericho.
Ställ frågan istället då.
Tror ni att jag var hjärnan bakom historiens största terroristattack?
Var du det?
Okej. Har du något emot om jag ställer några frågor till din familj?
Det var roligt.
När jag var polis, var det precis så jag brukade säga under ett förhör.
- Det är bara information. - Det skulle jag också ha sagt.
Darcy har velat lära känna grannarna.
Kom.
Hur länge klarar han sig så här?
Det kan jag inte säga säkert.
Kanske 12 timmar.
- Tolv timmar? - Jag är hemskt ledsen.
Jag har varit gift med honom länge.
Jag vägrar tro att det ska sluta så här.
- Åh, hej. - Hej.
- Jag tog med lite mat. - Kom in. Gail är där uppe.
Jag brukade hade fobi för mjölkprodukter som inte måste kylas.
Gudskelov för bearbetad ost.
Jag köpte svampsoppa.
Jag har bara saker kvar från soppköket.
Vi är tydligen inte de enda. Hur mår han?
Han blir bara sämre. April tror inte att han har länge kvar.
Jag hörde dörren, jag trodde att det var pojkarna.
- Heather kom med lite mat. - Tack, hjärtat.
Jag är hemskt ledsen för din man, mrs Green.
Hur kan någon dö av feber nu för tiden?
Det är 2000-talet, men jag får inte tag på medicin.
Det finns inte ens is att kyla honom med.
Jag kan göra is.
En av mina elever gjorde ett projekt ifjol.
Jag behöver bara vatten och...
- Har du gödsel? - I garaget kanske.
Jag kan fixa det här, tror jag.
- Okej, vi försöker. - Hämta varje stor skål du har.
Kan du fixa hinkar? Ta färskt vatten från brunnen.
- Jag hämtar gödslet. - Hinkarna är i tvättstugan.
- Var är alla? - Kom igen, vi åker till sjukhuset.
Ser du markeringarna?
Dessa hem evakuerades av FEMA den 25 oktober.
Den 25 oktober.
Det betyder att de kom en månad efter bomberna.
Om FEMA var här så finns det fortfarande någon slags regering.
- Tills för en vecka sedan. - Vad är de andra numren?
Noll är antalet överlevande.
- Och tvåan? - Antalet döda.
AKUT
Vi går in, hämtar medicinen och går ut.
"Katastrofmyndigheten, FEMA, har fastställt-
- att det radioaktiva nedfallet från explosionen i Kansas har förorenat-
- grundvattnet i området.
Under inga omständigheter får vatten från kranar och brunnar drickas."
Det förklarar varför stället är tomt.
Vad tusan?
Var kommer det ifrån? Vi måste ta oss in.
Håll dig nära mig.
Herregud. Vad hände här inne?
Är du okej?
- Ja. Var tror du skotten kom ifrån? - Övervåningen.
Vem skulle skjuta på oss?
Jag vet inte. Om det finns någon medicin så är den nog där uppe.
Herregud.
Den här hylsan är från ett automatvapen.
De kanske tillhörde de här.
Jag visste inte att de hade en SWAT-styrka.
Det har de inte. De är inte poliser. De jobbar åt regeringen.
En privat armé. En firma som heter Ravenwood.
Vad gör legosoldater i Kansas?
Samma sak som i Irak och New Orleans.
Armén har så få soldater att legosoldater har blivit en handelsvara.
Frågan är: Var det de som dödade dem?
Nu hämtar vi medicinen och sticker.
- Okej. Är du redo? - Ja.
Snyggt jobb med spisen. Du eldar veden i grillen.
Ja.
Vi hade tur som hade gasspis istället för elektrisk-
- för den har inbyggd ventilation.
Var är din bror?
Hur ska jag veta? Jag är här.
Visa lite hyfs, Allison.
Säg till när middagen är klar.
Kan ni ursäkta mig ett ögonblick?
Varför beslöt du dig för att flytta till Jericho?
- Hörru. - Jag gillar inte honom.
Jag vill att du gör mig en tjänst.
Ammoniumnitratet i gödslet utvinner värmen från vattnet.
- Hur länge ska det ta? - Jag vet inte. Ett tag, tror jag.
Jag ska titta till honom.
- Jag hoppas att jag inte misslyckas. - Hon har varit uppe i ett dygn.
- De har varit gifta i 40 år. - Kan du tänka dig?
Jag skulle ha gift mig i morgon.
Roger kommer tillbaka.
Jake med.
Håll dig nära väggen.
Kom hit.
Om nåt händer med mig så tar du bilen och sticker.
Hitta en annan stad. Gå igenom varje hus om du måste.
Inget kommer att hända dig, Jake. Det gör det aldrig.
Spring!
Du gick i skolan på Crow Island. Vi flyttade hit när morfar dog.
- Lyssnar du, Sam? - Jag är hungrig. Jag vill ha middag.
Herregud.
Det borde du säga till killarna där inne. Säg det så mycket du kan.
Hej, kompis. Vad ritar du?
- Mitt gamla hus. - Jaså? Var är det?
- Jag är hungrig. - Vet du vad?
Så fort vi har pratat färdigt kan mamma ge dig lite paj.
- Jag vill ha det nu. - Om ett...
Nu, jag är hungrig.
- Han blir tjurig när han är hungrig. - Jag märker det.
- Går det bra om vi ger honom lite mat? - Självklart.
Jag tar honom till köket.
Har du lust att stanna i ett par minuter?
Visst.
- Sam. - Vi ses, kompis.
Mår du bra?
- Sa du nåt? Det ringer i öronen. - Det går strax över.
Ni där nere, rör er inte! Släpp era vapen.
Nej. Vi är här för att hämta medicin. Det är akut. Vi vill inte ha nåt bråk.
- Det finns ingen medicin här. - Vi vill se efter själva.
- Vi kan byta det mot mat. - Vi har allt vi behöver. Försvinn.
- Jake. - Vad är det?
- Är du galen? - Hörde du inte? Han är rädd.
- Han kastade en granat. - Det var ingen riktig granat.
Den är bara till för att skrämmas. Han kunde ha dödat oss om han ville.
Vi lägger ifrån oss vapnen och kommer upp.
- Om ni kommer upp så skjuter jag er. - Okej, ta det lugnt.
Det räcker.
Gail.
Det är jag, April.
Gail är där nere. Hon kommer strax.
Jag önskar att jag kunde göra nåt mer, men det kan jag inte.
Håll ut ett litet tag till.
Får jag berätta en hemlighet?
Du ska bli farfar.
Jag har inte berättat för någon än, inte ens Eric.
Jag vet inte vad han kommer att säga.
Men det här barnet behöver en farfar.
Håll ut. Snälla.
Du är med Ravenwood.
Hur vet du det?
Jag var i den Gröna Zonen i 1,5 år, jag körde förnödenheter till flygplatsen.
Var du i Irak? Soldat?
Jag körde bara lastbil, men jag träffade många killar från Ravenwood.
Var låg du?
Fallujah.
Jag trodde att jag hade det illa.
Det var det värsta jag har upplevt. Tills nu.
Kan du lägga ner den där?
Vi är bara här för medicin. Vi har ont om tid.
Det här är min bror, Eric. Jag heter Jake.
Kom igen.
Randy Payton.
Jag tar er till doktorn.
Du är ganska illa däran.
Det enda som gör att jag står upp är morfin och snabbkaffe.
Vad gör du i Kansas?
Inte nog med nationalgarde. Säkerhetsdepartementet anställde oss.
- Vi skulle skydda Nebraskas guvernör. - Vänta, lever han?
Jag vet inte.
När vi landade, tog de oss hit för att hjälpa FEMA evakuera Rogue River.
Vart då?
FEMA satte upp en tältstad på Wal-Marts parkering.
Några kilometer härifrån.
Vad hände dessa människor?
De kunde inte flyttas.
För gamla.
För sjuka.
- Så ni dödade dem? - Nej. Inte jag.
Vi ville flytta på dem, men vi fick inte för läkarna.
Det var så många av dem som skrek och bad.
De ville bara komma in, ta medicinen och åka.
Läkarna började bråka med dem, och en av våra killar flippade ur.
Han började skjuta. Rätt vad det var så hade alla tömt sina magasin.
- Varför hindrade du dem inte? - Hur tror du att jag blev skjuten?
De lämnade mig att dö med de andra.
Där är doktorn. Han jobbade på mig när jag vaknade.
Han lappade ihop mig så gott han kunde.
Han har försökt rädda alla sedan dess.
Jag behöver mer ljus.
- Doktorn? - Ja.
Det här är Jake och Eric, de behöver medicin.
Dr Kenchy Dhuwalia. Ursäkta om jag inte skakar hand.
Vi behöver Ciprofloxacin.
Jaha. Morfin är värt mer.
Jag ska inte sälja det. Det är till min pappa.
Det är Ravenwood.
De är tillbaka.
De ser ut att vara 6 eller 8.
De tog med en lastbil. De tänker rensa sjukhuset.
Medicin och allt de kan få tag på.
De dödar alla som de hittar vid liv.
- Vi vet vad de gjorde. - Vi får inte låta dem komma in.
Hörru!
En avklarad.
- Bakdörren då? - Den är förbommad.
Stå upp och slåss om du vill överleva.
Det var då min farmor dog och lämnade allt till mina föräldrar.
De ville att jag skulle byta skola, så vi flyttade.
Var din pappa ofta borta hemifrån när du var liten?
- Självklart. Han är polis. - Tog han hem vänner ibland?
- Någon som verkade konstig? - Alla hans vänner är poliser.
- Bråkade dina föräldrar om pengar? - Gör inte alla föräldrar det?
Jag tänker på den plötsliga vändningen.
- Som min farmors arv? - Precis. När var det?
Är du dum i huvudet? För 6 månader sedan, sa jag ju.
- Visa lite respekt. - Det här är skitsnack!
Han är i vårt hus och beter sig som att vi är brottslingar.
Trakasserar du alla i stan, eller bara svarta?
- Nu räcker det. - Varför tillåter du att han gör så här?
- Jag ber om ursäkt, mr Anderson. - Ber du honom om ursäkt?
- Ja, och du med. - Aldrig.
- Be om ursäkt. - Han är rasist, pappa!
Jag hatar den här stan. Jag önskar att vi aldrig flyttat.
- De är på väg in. - Varför sköt de inte?
Brist på ammunition. De väntar tills de kommer nära.
- Ta några av de här. - De är tomma.
Vi måste ta medicinen och sticka. Doktorn! Var är Ciprofloxacinet?
- Var är det? - På hyllan.
De kommer efter oss på en gång. Vi gömmer oss och smiter ut.
- Jag kunde inte ens rädda en! - Vi måste sticka annars dör vi med.
- Jake! - Jag har det!
Min dotter har gått igenom mycket, men hon är bättre uppfostrad än så.
Jag försäkrar att det här inte har att göra med hudfärg.
Svart, vit, eller nåt annat. Jag vill bara försvara folket i Jericho.
Jag har en pojke i samma ålder.
Kom förbi med honom. Samuel kan behöva en kompis.
Går det bra om Jimmy ser sig omkring medan vi pratar?
- Ursäkta? - Jag vill bara vara noggrann.
Är det vanligt att söka igenom folks hus här?
Jag trodde att det här var Kansas, inte Sovjet.
Vi har haft ganska bra överseende med det här.
Jag ber bara om lite mer tålamod så att jag kan gå i god för dig.
Såvida du inte är rädd att vi ska hitta nåt.
Om ni har överseende med röran...
...kan vi ha överseende med att våra rättigheter överträds.
Jag tar bara en snabb titt och sedan kan vi ge oss av.
Kom igen.
Ska vi vänta tills de har lämnat byggnaden?
Det kan ta flera timmar vilket pappa inte har.
- Vad är det med honom? - Han har fått en septisk chock.
- Sepsis. Ni måste gå tillbaka. - Vad snackar du om?
Om han har det så får han organsvikt.
Innan ni hinner till honom kan inte kroppen ta emot medicinen.
Ni behöver en intravenös medicin.
Det heter Levafloxacin. Den finns på intensiven.
- Hur ser den ut? - En flaska med lila etikett.
- Ni behöver sprutor också. - Vi kan inte gå tillbaka, Jake.
Vi kan inte riskera att ta med fel medicin.
- Ska vi skjuta oss igenom? - Ja, om det behövs.
Jag följer med dig.
Kommer du eller inte?
Okej.
- Vi måste ha en plan. - Okej.
Det här tar för lång tid. Vattnet borde ha börjat frysa.
Vi tömmer ut dem och börjar om.
Vi borde väl ta reda på vad som gick fel?
Nej. Det här är allt vi har.
Borgmästaren har ont om tid. Vi måste kyla ner honom.
Alla räknar med mig och det funkar inte.
Vi måste ge det tid. Du ballar ur.
- Den här är kall. - Det funkar.
Gjorde du nåt annorlunda med denna?
Skålen. Den är aluminium.
- Plast isolerar ju, vad dum jag är. - Så vi behöver bara fler såna här.
Allt i metall. Pajformar, allt.
- Jag hämtar det från köket. - Vi har is!
- Skjut inte. - Hörru!
- Jag är läkare. Jag är obeväpnad. - Ner på knä.
Vem är du?
Jag kan hjälpa er vän.
Vad heter du?
Jag vill inte fråga igen.
Eric. Eric Green. Jag är läkare.
- Röda korset tog hit mig. - För att skjuta på mig?
- Det var inte jag. - Vem var det? Killarna i muskelbilen?
- Jag vet inte vad du pratar om. - Var är de?
Var är de?
De är i terapirummet på nedanvåningen.
De är tre eller fyra stycken.
Hämta dem.
Er man har förlorat mycket blod. Jag kan hjälpa honom.
Ställ dig upp.
Tänt var det här!
- Klart vänster. - Klart höger.
Rummet är tomt. Rör på er.
Vi måste skära hans tröja med nåt.
Nåt som är sterilt.
- Vad gör du? - Jag ska ge honom nåt mot smärtan.
Han kan hantera smärtan. Börja jobba bara.
Levafloxacin
Spring!
Ni tog in honom i er polisstyrka, och nu misstänker ni honom.
Vi misstänker ingenting. Vi vill bara veta...
Vem som är i er stad. Jag hörde det.
- Det här har varit jobbigt för oss med. - Det är värre för vissa.
Jag hittade nåt.
FBI
Darcy.
Jag behöver en stund ensam med mr Anderson.
- Kom igen. - Åk. Bilen står där ute.
Jag sköter det här.
- De kommer att döda dig. - Jag bryr mig inte. Jag förtjänar det.
Jag tömde också mitt magasin.
Åk nu. Jag sköter det här.
Kom igen!
- Var är Payton? - Han kommer inte.
Varför sa du inte att du är FBl-agent?
Hur vet du ens att den är äkta?
Det gör jag väl inte.
De falska är oftast i aluminium.
Det är billigare, lättare.
Om det är tungt...
Det är så man vet.
Ta inte för givet att den är äkta bara för att någon har en.
Särskilt nu för tiden.
- Varför sa du inget? - För att jag inte känner dig.
Jag vet inte vem jag kan lita på.
FBI spårade misstänkta kontakter mellan okända personer-
- i den här delen av Kansas och terroristgrupper utomlands.
- Vilken slags kontakt? - Samtal från telefonautomater.
Pengaöverföringar.
Jag förflyttades för att jobba under täckmantel, mr Anderson.
Så vitt jag vet jobbar jag fortfarande, så jag uppskattar om du inte säger nåt.
Självklart. Det är bara Jimmy som vet. Jag ska se till att det fortsätter så.
De som gjorde det här, kommer att försöka igen.
Det får vi inte tillåta.
Från och med nu informerar vi varandra.
Okej.
Det har varit en lång dag. Om du inte har nåt emot det...
Jag är glad att ha dig på vår sida. Jag ber om ursäkt för intrånget.
Du behöver inte be om ursäkt för nåt. Du gjorde bra ifrån dig.
- Är han? - Knappt. Skynda på bara.
- Okej. Då börjar vi. - April. Det här är dr Kenchy.
April Green. Fick ni tag på Ciprofloxacinet?
Det här är Levafloxacin. Det går direkt in i systemet.
Hinner vi?
Om hans kropp orkar, får vi reda på det i morgon bitti.
Han orkar.
Du klarar dig, pappa.
Det ordnar sig, älskling.
Bra jobbat.
Har du nyckeln?
Tack.
Jag vet att du står på den goda sidan.
Tack för att du stannade med min mamma.
Ingen fara.
Hon är ödmjuk. Hon räddade din pappas liv.
Ni måste sova lite.
Vad såg du där ute?
Vi tar det en annan gång.
Godnatt.
Vad är allt det här?
Jag vet inte.
Hur mår du?
Ärligt talat?
Ingen aning.
Du klarar dig.
Okej?
Du tar dig igenom det här.
Du är en bättre människa än jag så jag vet att du kommer att klara dig.
Jag vet inte om jag är en bättre människa.
Jag älskar Mary Bailey.
Men det visste du väl om?
Jag ska berätta för April.
Livet är för kort, eller hur?
Vad du än gör, så är det säkert rätt.
Nu vilar vi lite.
Var är min jacka?
Jag vet inte. I bilen kanske?
Jag glömde min jacka där. Min plånbok är i jackan. Adressen.
- Tänk om de kommer hit? - De är döda. Payton skötte det.
Oroa dig inte.
- Förlåt att jag klantade mig. - Du var toppen där ute idag.
Gå och lägg dig. Vi oroar oss i morgon.
- Godnatt. - Godnatt.
Bra. Ta hand om det.
Sadla upp. Vi ska röra på oss.
"Jericho."
Kom igen. Nu drar vi.